Översatt av: Vastis
www.divsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
- Gick det bra? - Ja, det är lugnt.
Säkert?
Ha det så trevligt i L.A.
- Varför handlar allting om dig? - Det gör det inte!
Du vet att han var sarkastisk.
- Jag tyckte inte det. - Skitsnack!
Vad ska jag göra? Jag jobbar ju för sjutton med honom!
Det är mig du ligger med, så vill du inte knulla med honom...
- Var går pendeln till flygplatsen? - Där borta.
- Vart ska du? - In till stan. North Spring Street 312.
Utskrifterna måste vara klara till klockan 07.00.
Vänta lite. Ta Sepulveda till Slauson och vidare till La Brea.
Sedan tar du La Brea norrut till sexan och in mot stan.
Du får jobba sent? Det gör jag också, så spar på tårarna.
Jag tar 105 öster till 110, det är snabbast.
- Vad? - 105 till 110 är snabbare.
110 blir som en parkeringsplats vid USC.
Norr om Santa Monica korkar La Brea igen.
De som kör på 110 ska till Pasadena och de kör långsamt.
Ja, men jag kör av vid Grand och...
Men vill du undvika tunnlar, så gör vi det.
- Ska vi slå vad? - Ska vi?
- Om du har fel? - Jag tror inte att jag har fel.
Men har jag fel, får du resan gratis.
Kör till.
- Kom igen, säg det. - Säg vad?
- Jag hade tur med trafikljusen. - Du hade inte tur, du hade rätt.
Max...
- Har du lust att höja? - Gillar du klassiker?
- Ja, jag spelade i skolan. - Träblåsinstrument?
- Strängar. Jag hade för klena lungor. - Så lät det inte i mobilen.
Annat instrument.
Om du hade lyssnat på mig, hade vi suttit fast i trafiken-
-och du hade tjänat fem dollar till.
Behåll du de fem dollarna och köp något trevligt.
Det är inte så noga.
Hur många taxichaufförer diskuterar med kunderna för att spara pengar?
Vi var två, men jag dödade den andre. Jag gillar inte konkurrens.
Du är noga med att göra ett bra jobb?
Det här? Nej, det är bara ett extraknäck.
Lite extra till räkningarna.
Men jag blir bäst på det jag gör. Men det är en annan historia.
- Vilken annan? - Jag får ordning på saker.
Som...? Berätta!
Jag ska starta ett limousinföretag. Island Limos, med klubb-känsla.
När du anländer till flygplatsen, kommer du inte att vilja stiga ur.
Så jag gör det här vid sidan om och samlar pengar och kunder.
Lite sådant.
Hur gillar du att vara advokat?
- Är du synsk? - Lite.
Kritstreckskostymen är lagom diskret så det är inte reklambranschen.
En stor portfölj som är livsviktig.
Och handväskan... en Bottega.
Om någon kliver in i min taxi med ett svärd, är han säkert sushi-kock.
Du... Clarence Darrow.
Nej, inte riktigt. Han var försvarsadvokat, jag är åklagare.
- Stort mål? - Ja.
- Du körde fort hit. - Givetvis.
Men du besvarade inte min fråga.
Gillar du det du gör?
Ja.
Men inte idag?
Jo, det gör jag verkligen.
Jag älskar att vara i rätten.
Ändå får jag en kvävande känsla kvällen innan första rättegångsdagen.
Hur menar du?
Jag får för mig att jag kommer att förlora, att mina bevis haltar.
Att jag är oförberedd och att alla kommer att se det.
Jag representerar åklagarmyndigheten-
-och mitt öppningsanförande kommer att falla platt och juryn kommer att le.
Och då gråter jag. Jag kräks inte, många göra det.
Men sedan tar jag mig samman, jag skriver om mitt öppningsanförande-
-finslipar bevisen, och det gör jag resten av natten.
Så gör jag alltid.
På morgonen, när det börjar, mår jag bra.
- Du behöver semester. - Jag hade en här på Harbor Freeway.
Nej, en riktig. Samla tankarna, hitta harmoni.
- När hade du semester sist? - Jag tar semester jämt.
- Hur ofta? - Flera gånger om dagen.
Mitt favoritställe.
Maldiverna.
En liten privat tillflyktsort.
När allt känns jobbigt, flyr jag dit fem minuter.
Då koncentrerar jag mig på absolut ingenting.
- Här, ta det! - Nej, det kan jag inte.
Jo, ta det. Du behöver det mer än jag. Jag lovar att det hjälper.
- Tack, Max. - Sätt fast dem.
Jag vet inte... ifall du skulle behöva utreda-
-något om bolag... eller taxirutter.
Hej, förlåt. Jag hörde dig inte. Kom igen.
Jag tar körningen.
- Vart ska du? - South Union Street 1039.
- Hur lång tid tar det? - Sju minuter.
- Inte åtta eller sex? - Två minuter från110 till Normandie.
- Sedan tre minuter, sedan en... - Är det okej om jag tar tiden?
Du är välkommen.
- Om du har fel, får jag åka gratis? - Jag har redan erbjudit en gratisresa.
- Till vem? - En tjej.
Fick du en date?
Första gången du är i L.A?
Nej. Faktum är att jag alltid vill härifrån.
Jag känner mig vilse. Det är jag. Gillar du stan?
- Jag bor här. - 17 miljoner människor.
Den femte största ekonomin i världen och ingen känner varandra.
Jag läste om en kille som klev på tunnelbanan och dör.
I sex timmar åker hans lik omkring, utan att någon märker det.
Ingen märker det.
Det här är den renaste taxin jag varit i. Brukar du köra den?
- Jag delar den med killen på dagskiftet. - Föredrar du nätter?
Folk och trafiken är lugnare och man får bättre dricks.
- Vad har ni för löneförmåner? - Det är inget sådant jobb för mig.
Jag har inte tänkt att stanna.
Det är bara tillfälligt medan jag får ordning på allt.
- Hur länge har du kört? - I tolv år.
Vad är det du ska få ordning på?
Jag vill helst inte prata om det, det är bara lite affärer.
Du är väl en sådan som handlar, istället för att bara prata.
- Sju minuter. Du är duktig. - Jag hade tur med trafikljusen.
Du har säkert ett schema för dem.
Jag är i stan för att avsluta fastighetsaffärer. Jag har fem besök.
Sedan ska jag hälsa på lite vänner och iväg med planet 06.00 igen.
- Du kan väl ta alla körningarna? - Det är emot reglementet.
Vad tjänar du på ett skift?
- 350 eller 400. - Här har du 600.
Jag vet inte...
Plus 100 extra om jag slipper springa till planet.
- Jag vet inte... - Jo, det gör du.
Bra, här är 300 i förskott. Vad heter du?
- Max. - Jag heter Vincent.
- Jag kan inte parkera här. - Vi träffas i gränden därborta.
Helt klart inte härifrån.
Nej, fan!
Vad i helvete...?
Hur gick det? Fan...
Han... föll ner på taxin!
Han föll där uppe ifrån ner på min taxi.
- Tror du att han är död? - Bra gissning.
- Dödade du honom? - Nej, jag sköt honom. Han dog av fallet.
Lugna dig, Max.
Ta ner händerna. Ta ner händerna!
- Öppna bakluckan. - Vad?
- Kom igen. - Vad gör du?
Hjälp mig att få ner honom från taket.
Vi kan inte lämna honom här.
Det är bara en död kille. Ta hans händer.
- Jag kan inte göra det här. - Ta hans fötter.
- Har du honom? - Han ryckte till!
Då åker vi.
- Varför tar du inte bara taxin? - Ta taxin?
Ja, jag bryr mig inte.
De vet ändå inte vem som kör taxibilarna.
- Så du kan bara ta den. - Lovar du att inte berätta?
Ja, ja!
Jag lovar!
In i bilen med dig!
Det är Fanning på knarkroteln.
Jag behöver två bilar till South Union 1039.
Kontakta teknikerna, jag har en brottsplats.
Uppfattat, South Union 1039.
- Vad gör du? - Jag måste städa upp det här.
Vi står här och det är grönt ljus. Strunta i sätet!
Du har inte längre den renaste taxin. Lev med det. Kör!
Fountain 7565. Vet du var det ligger?
- Hur lång tid tar det att komma dit? - Jag vet inte... 17 minuter.
Hur så?
Nej, nej... lägg av.
Jag sa ju att vi hade fler besök ikväll.
- Nej, du sa att du skulle besöka vänner. - Ja, de är någons vänner.
Du kör din taxi, så sköter jag resten.
Du kanske överlever kvällen och tjänar 700 dollar.
Jag kan inte köra omkring dig när du dödar folk!
- Det är inte mitt jobb. - Ikväll är det.
Du fattar inte... jag klarar inte det här.
- Är du stressad? - Ja.
Andas och var lugn.
- Andas du? - Ja!
Så här är det:
Du ska köra ikväll och inte spela smart.
Eftersom killen dök från fönstret, får vi köra plan B.
Vi får göra det bästa av det, anpassa oss. Darwin, I Ching, vad som helst.
Vi får leva med det.
- Du kastade ut en man ur ett fönster. - Nej, han föll.
Vad hade han gjort dig?
- Vad? - Vad hade han gjort dig?
- Inget, jag har inte träffat honom innan. - Och så dödar du honom?
Ska jag vänta tills jag känner dem?
Av sex miljarder människor, hetsar du upp dig över en tjockis?
- Vem var han? - Varför bryr du dig?
- Har du hört talas om Rwanda? - Ja.
Tio tusentals dödades på en dag. Ingen har dödat så fort-
-sedan Nagasaki och Hiroshima. Brydde du dig?
Gick du med i Amnesty International eller Greenpeace?
Nej. Men jag dödar en fetknopp och du gnäller.
Jag känner ingen i Rwanda.
Du känner väl inte killen i bagageutrymmet heller?
Om det får dig att må bättre, så var han inblandad i brottslig verksamhet.
- Och du tar hand om skräpet? - Ja, ungefär.
Kör åt sidan!
- Bli av med dem. - Hur?
Du är taxichaufför, snacka dig ur.
Snälla, gör inget.
Pressa mig inte. Du har ont om plats in bagaget.
Det här är inte sant. Jag ska snacka med dem.
Han är säkert gift och har barn. Hans fru är kanske gravid.
Jag tar hand om det.
- Hej. Min partner hjälper dig ur. - Körkort och registreringspapper?
Vi stoppar dig för att din vindruta är trasig.
- Är allt okej? - Ja.
- Har ni haft matslagsmål? - Ja.
Är det blod på vindrutan?
- Ja... jag körde på ett rådjur. - Ett rådjur?
Ja, vid Slauson.
Ett South Central-rådjur?
Ja, det sprang ut rakt framför bilen.
Varför har du kvar passageraren?
Han skulle ändå åt samma håll.
Men taxin är inte säker att köra, och vi måste rapportera det.
Vi måste gå igenom bilen innan bärgaren kommer. Öppna bakluckan.
- Jag beklagar, ni måste ta en annan taxi. - Är det nödvändigt, jag ska inte långt.
Ja, tyvärr. Var snäll och kliv ur bilen.
- Du kan inte öppna bakluckan. - Det har varit en lång natt.
Mitt garage är precis där uppe, ni kan väl vara lite bussiga?
Kliv ur taxin och öppna bakluckan.
Kliv ur, båda två.
Du, vi måste sticka!
Åk direkt till garaget! Ha en trevlig kväll.
Stanna här.
- Båda händerna på ratten. - Varför?
För att jag säger det.
Max, Max? Är du där, din jävel?
- Vem är det? - Det är Lenny på taxicentralen.
Max, jag vet att du är där, svara!
- Vad händer om du inte svarar? - Han fortsätter kalla.
Max, svara!
Ja, Lenny, vad är det?
Polisen ringde och frågade om du kommit in med taxin.
Ja, och...?
Förutom att jag får samtal från polisen, så har du krockat med bilen?
Nej, jag blev påkörd...
Det skiter väl jag i!
Det var en olycka, det var inte ditt fel.
Det var en olycka. Det var inte mitt fel.
Du får fan betala skadorna själv.
Säg att han kan köra upp taxin i sitt arsle.
- Jag behöver mitt jobb. - Nej, det gör du inte.
Är du kvar? Jag pratar med dig, Max!
Han betalar inte ett skit.
Vem fan är du?
Albert Riccardo, advokat. Jag tänker rapportera det här till vägverket.
Nu ska vi ta det lite lugnt...?
Ta det lugnt när du kör utpressning mot en av dina anställda?
Du vet jäkligt väl att dina försäkringar täcker skadorna.
Så vad är det du försöker, din sarkastiske skitstövel?
Jag försökte bara...
- Säg att han är en skitstövel. - Du är en skitstövel.
Säg att om han försöker jävlas igen, ska du köra upp taxin i hans feta arsle.
Nästa gång du försöker jävlas, kör jag upp taxin i ditt feta arsle.
Fan!
Mr Clarke, det är en notarie som vill träffa er.
- Har han legitimerat sig? - Ja.
Skicka upp honom.
Hej, jag sitter i taxin!
Här i gränden!
Jag sitter fast i taxin, här!
Tack.
Jag måste komma loss.
En kille band fast mig, och han är däruppe.
Han är för jäklig, jag måste komma loss.
- Ta loss mig, så jag kan ringa snuten. - Ge mig din plånbok!
- Skojar du? - Ser jag ut som om jag skojar?
Ser du inte att jag är bunden till ratten?
Jag skiter i det. Ge mig plånboken!
- Skjut inte! - Jag kan ta den själv.
Du...?
Är det min portfölj?
Ja, vill du ha tillbaka den? Ge hit plånboken!
Vad har du mer?
Var finns knappen? Under instrumentbrädan?
Du kan trycka på den.
Om du drar till dig uppmärksamhet, dödar du folk i onödan.
- Förstår du? - Ja.
Goda nyheter, vi ligger före tidsplanen.
- Gillar du jazz? - Vad?
- Jazz, gillar du jazz? - Inte så mycket...
Har jag berättat om stället vid Crenshaw?
Alla de stora har spelat där, Dexter Gordon, Charlie Mingus, Chet Baker.
Kom, jag bjuder på en drink.
Vad heter tjallaren, Ramone?
Ramone Ayala. Jag skulle träffa honom igår kväll, men han kom inte.
- Sedan kommer jag hit och ser det här. - Hur länge har han jobbat för dig?
Fyra månader. Han är en småskurk i distributionsnäten som tillhör Felix.
FBI är efter Felix, de vill inte ha oss nära honom.
De tar bara alla våra bevis och får hela äran, så varför kämpa?
Om min tjallare ramlar ur fönstret med Felix handavtryck på arslet-
-då är han min! - Har du ett brott? Ett mord? Ett lik?
- Jag ser bara glassplitter. - Och blod!
Här i glaset har jag lite till. Där är några stänk.
- Richard? - Ja.
Ramone åkte ut genom fönstret och... splatt.
- Det är glas överallt. - Han kanske hoppade.
Visst, han är deppad så han hoppar ut genom fönstret, landar på huvudet-
-mår genast bättre, så han kliver upp och går iväg?
- Lägg av? - Ray, ta emot!
- Är den använd nyss? - Den luktar fortfarande krut.
En gubbe sa att han såg en taxi i gränden. Två killar gick runt huven.
- Något signalement? - Killen hade glasögon med buteljbottnar.
Det finns 4 000 taxibilar i L.A. Såg han något mer?
Fortsätt knacka dörr.
Minns du i Oakland, en taxichaufför åkte runt och dödade tre personer-
-och sedan sig själv? - Ja, han blev knäpp. Än sen?
Den lokala polisen trodde inte på det, för han hade inte varit kriminell innan.
Dödar tre personer och sedan sig själv?
Detektiven trodde alltid att det var någon mer i taxin.
Jag har aldrig lärt att lyssna på jazz.
Det har ingen melodi, inga noter och helt oväntat.
Improviserat.
De flesta människor har samma jobb och vanor om tio år.
Om tio år.
Vi vet inte var vi är om tio minuter.
- Vem spelar trumpet? - Det är Daniel, ägaren.
Han är jättebra. Vill du be honom komma hit, så får jag bjuda på en drink.
Självklart.
Jag var runt 19 och serverade här.
Jag tjänade inte mycket. Det handlade om att vara nära musiken.
En kväll, 22 juli 1964, gissa vem som kommer in genom dörren?
Miles Davis.
Genom de dörrarna, den häftigaste mannen i världen.
Han hade varit på inspelning på Colombia-
-och innan vi vet av det, står han på scenen och spelar med gänget.
Det var skrämmande. Han var så fokuserad.
Alla visste att man inte bara kliver fram och pratar med Miles Davis.
Han såg lugn ut, men han var tuff.
Det var en som försökte skaka hand med honom.
"Hej, jag heter..."
Och han sa: "Försvinn, för helvete, och ta din dumma kärring med dig".
Det var Miles, när han var inne i musikens värld.
- Fick du prata med honom? - Ännu bättre.
Jag spelade med honom i ungefär 20 minuter.
Hur gick det?
Man gör inte mycket när man spelar med Miles Davis.
Han sa ett ord: "Cool!"
Det betydde "Bra, men inte redo".
Det betydde, kom tillbaka när du är redo.
- Gjorde du det? - Nej.
Jag blev inkallad och sådant och när jag kom tillbaka, var det inte läge.
Men den kvällen 1945, var en höjdpunkt. I det här rummet.
- Folkmassan är inte här än? - Jazz drar inte längre som förr.
Det var en fin historia.
Jag måste berätta den för alla i Culiacan och Cartagena.
Culiacan och Cartagena?
- Jag som tyckte att du var trevlig. - Jag är trevlig.
Jag gör det jag får betalt för.
Lyssna, här sitter du och pratar om improvisation och du gillar ju killen.
- Vi kan väl spela jazz? - Improvisera? Och det säger du?
- Jag ska ställa en fråga. - Vilken fråga?
En jazz-fråga. Har du rätt och vi fel, så försvinner du ikväll.
Jag skulle försvinna så långt bort, som vore jag död.
En sak till. De där människorna och Felix.
Säg att jag beklagar. Att jag var tvungen för att jag slapp straff.
Det var antingen det, eller att sitta inne igen.
Och jag vill inte in igen.
- Fråga på. - Var studerade Miles musik?
Jag vet allt om Miles.
Det måste ha varit en musikskola?
Hans pappa var tandläkare i St. Louis och investerade pengar i lantbruk.
Han tjänade mycket pengar och skickade Miles till Juilliard 1945.
Han hoppade av Juilliard och letade upp Charlie Parker-
-och jobbade med honom i tre år.
Hitta en annan taxi!
Låt mig vara! Jag är ändå medbrottsling.
Jag skojar inte.
Du skojade med honom. Han svarade rätt.
Du kunde ha låtit honom gå.
Max?
Vad är det med honom?
- Jäklas du med min chaufför igen? - Vem är du?
Samma kille du pratade med sist.
Max mamma driver mig till vansinne. Låt mig prata med honom.
Försiktig...
Din mamma ringer hela tiden och undrar varför du inte kommer.
Säg att jag inte hinner ikväll.
Det får du säga åt henne.
- Kommer vart? - Hon är på sjukhuset.
- Besöker du henne varje kväll? - Vad spelar det för roll?
Kommer du inte, så ändrar du dina vanor.
Då börjar folk leta efter dig och taxin, och det är inte bra.
Jag tänker inte ta med dig till min mamma.
Sedan när har det här blivit förhandlingsbart?
Två steg framför och ett åt vänster.
Blommor!
Det är bortkastat på henne.
Du låg i hennes livmoder i nio månader.
Vi köper blommor!
Behåll växeln.
- Vilken våning? - Femte, tack.
- En fin kväll. - Sådär...
Hej, mamma.
- Jag har ringt och ringt! - Jag fastnade på jobbet.
Du kunde väl ha ringt? Jag var rädd att något hade hänt.
Jag tog med lite blommor, för att pigga upp dig.
Varför lägga pengar på något som inte varar?
Fattar du nu?
- Jag köpte inte blommorna, han gjorde. - Vem?
Varför sa du inte att du hade någon med dig?
Vad heter ni?
- Jag ber om ursäkt för min son. - Ingen fara.
Betalade ni mina blommor? De är underbara!
Nå, Max?
Mamma, det här är Vincent, Vincent, det här är min mamma.
- Trevligt att träffas, mrs Durocher. - Kalla mig bara Ida.
- Jag var med Max när han fick samtalet. - Och ni följde med ända hit?
Min son gör inget, om man inte håller en pistol mot huvudet på honom.
- Du måste vara en av Max kunder? - Jag vill tro att jag är hans vän.
Max har aldrig haft många vänner, han har mest pratat med sig själv.
Kan du inte sluta göra så?
- Göra vad? - Prata som om jag inte var här.
- Vad säger han? - Att han är precis här.
Ja, det är klart. Men han låter annorlunda.
- Ja, men ni är säkert stolt över honom. - Det är klart att jag är.
Han började utan någonting, och se idag...
Mamma, han är inte intresserad.
Jag kom, du mår bra, så nu åker vi.
- Nej, jag är mycket intresserad. - Limousinföretaget...
- Han kör kändisar. - Kändisar? Det är en bedrift.
- Vad hette ni, nu igen? - Jag heter Vincent, frun.
- Kommer ni och besöker mig igen? - Nej, jag är bara här ikväll.
Alla mina förberedelser var i den. Du förstör mitt jobb!
Vi får se vad du kan göra mer.
Jag har fått in fyra ikväll. Någon kanske är din kille.
Nej, det är inte Ramone. Får jag kolla på honom?
- Nej, nästa. - En konstig sak.
De här tre kom allihop in inom en halvtimme.
Men killen och den sista, är båda skjutna av samma person, tror jag.
- Varför tror du det? - Samma mönster.
Två i bröstet, en i pannan. Skotten sitter tätt ihop.
Ser du?
Helvete, får jag låna telefonen?
Kom igen, vakna!
Hallå?
Det är Fanning. Jag är på bårhuset. Gissa vem jag hittade här?
Sylvester Clarke, brottsmålsadvokat som blev brottslig advokat.
Han jobbade för Ramone, som fortfarande saknas.
Lägger man ihop det här, så är det något skumt på gång.
Jag tror inte att FBI vet om det.
Stanna vid telefonen, så kommer jag om en halvtimme.
Vi måste till El Rodeo på Washington Boulevard, Pico Rivera.
- Var ligger det? - Slå upp det.
Limousiner?
- Börja inte... - Det är inte jag som ljuger för min mor.
Hon hör det hon vill och jag vill inte göra henne besviken.
- Hon kanske hör det du säger. - Det duger aldrig ändå.
- Vad ska vi på El Rodeo? - Bara kör.
De projicerar sina misstag på en. Det de inte gillade hos dem själva.
Så hackar de på en istället.
- Hur vet du det? - Jag hade en sådan pappa.
- Mammor är värre. - Jag vet inte, min dog innan jag minns.
Vad hände med din pappa?
Han hatade allt jag gjorde. Han söp och slog mig.
Det blev fosterhem och så tillbaka till honom.
Och sedan...?
Jag dödade honom.
Jag var tolv år.
Jag skojar.
Han dog i en leversjukdom.
- Jag beklagar. - Nej, det gör du inte.
Det där med att du bara "kör taxi tillfälligt", är skitsnack då?
Det är inte skitsnack.
Tolv år är inte tillfälligt, Max.
Det tar tid att skaffa pengar till försäkringar, däck.
Man får inte bra kunder bara genom att köpa en bil och öppna dörren.
Island Limos ska vara mer än en åktur, det ska vara klubbupplevelse.
Det måste vara perfekt.
Sväng höger här uppe.
- Ge hit din plånbok. - Min plånbok?
Jag behåller den, ifall du blir visiterad.
Gå dit och fråga efter Felix. Han väntar på dig.
- Hur ser han ut? - Jag har aldrig träffat honom.
- Vem är han? - Han känner de som anställt mig.
- Jag förstår inte. - Tror du att vi bara kan lägga av?
Gå in och säg att du är jag. Backupen finns på flashminne eller CD.
- Varför jag? - Jag träffar inte folk av säkerhetsskäl.
Jag har ett kontrakt med deras chef. De får inte träffa mig.
De vet inte hur jag ser ut.
- Om... om jag inte klarar det då? - Då dödar de dig.
Du har tio minuter. Efter det kör jag till sjukhuset och dödar din mamma.
- Låtsas inte att det inte betyder något. - Jag kan inte göra det här!
Det är klart att du kan!
Om jag gör det här, hjälper jag till att döda folk.
Du har inget val. Du kan trösta dig med det.
- Hur länge har du gjort det här? - Hurså?
Ifall de frågar.
- Sex år i privata sektorn. - Jaha, sex år...
Vad har du för villkor? Försäkringar, pension?
Nej, ingen sjuklön. Sluta förhala och hoppa ur.
Stanna...
Vem är det här?
Markerar tiden.
Det är lugnt.
Vad vill du?
- Jag ska träffa Felix. - Jag känner ingen Felix.
Säg till honom att...
Säg att det är Vincent. Jag heter Vincent.
- Richard Weidner, knarkroteln. - Ray Fanning, knark...
Okej. Frank Pedrosa.
- Tack för att du ville träffa oss. - Vad kan jag hjälpa till med?
- Vad vill ni veta om fallet? - Händer det något ovanligt ikväll?
- Som vad? - Något som kan ha samband med mord?
På västfronten, intet nytt. Somliga sover, andra inte.
De kommer och går i bilar, varubilar och taxibilar.
Förutom det, händer inte ett dyft.
Är ni intresserade av fallet?
Vi har två lik som är en tillfällighet, eller kanske inte.
Vi har en advokat och hans klient...
Det var som fan...!
Kan du zooma in det där?
- Vilket? - Det där!
- Titta där. - Vad är det?
5Q49974.